Масарі

Дивно, що у світі, в якому існує магія, ця казкова енергія, для якої немає меж, її носії, хазяїни, слуги - чарівники - не стоять на чолі розумних створінь. Однією з причин, чому це не так, є існування масарі - представників усіх розумних рас, які є повністю невразливими до магії.

Першим масарі був Альдруг Горнітеус - ельфійський друїд. Коли немертві ще не були вигнані до іншого світу, вони ночами бродили по землі і вбивали усі живе. Коли однієї ночі вони наткнулися на Альдруга, той був саме зайнятий зціленням дрозда. В бою з немертвими друїду допоміг його дар магії, а також посох з білодрева, який був здатний витримати удар будь-якого клинка і залишитись неушкодженим. Перші кілька мерців пали від руки самого друїда, решта - від загребущих рук його ента. Та коли в діло пішли некроманти, які в мить умертвили ента, Альдругу залишалось лише тікати в саме серце лісу в надії заховатися серед дерев та їх велетенських корінь. Немертві не дали друїду втекти: вони оточили його і забажали убити. Старець попрощався з життям, коли помітив, що заклинання некромантів лише зіпсули його вбрання і не причинили жодної шкоди плоті. Тоді він взявся бити у відповідь. Останній некромант, переляканий долею своїх колег, відмовився від звичних для нього заклять і підпалив траву навколо друїда. Полум'я охопило старця і стривожило нічний ліс нелюдськими криками. На крики збіглися інші ельфи, які відлякали некроманта, та гнатися за ними не стали, оскільки порятунок Альдруга був для них важливішим.

Опіки і шрами були занадто серйозні, очі і волосся Альдруга вигоріли, він не міг більше бачити. Тоді йому на допомогу прийшли дрозди. Повсюди вони супроводжували друїда, літаючи навколо нього кругами і показуючи дорогу, сповіщаючи про усе, що відбувається навколо. Залишивши свій народ (за це його занесли до Хронік як безумця, зрадника і відлюдника, незважаючи не його внесок у процвітання ельфійської культури) він відправився у мандри, він збирав відомості про сили, які допомогли йому пережити вплив темної магії та залишили вразливим перед звичайнісіньким вогнем. Дослідження дали йому зрозуміти, що він - масарі, і що магія не має над ним влади. Вогонь же, викликаний чарами, є чарівним лише у момент своєї появи, одразу після неї він стає звичайним вогнем, наподобі того, що горить у камінах імперських аристократів. А перед такими явищами сили масарі не допоможуть.

Це був єдиний в зафіксований в історії випадок, коли масарі був чарівник.

З тих пір Альдруг присвятив життя пошуку інших масарі, їх було небагато, та вони заснували власне братство, яке існує і по цей день. Словом "масарі" називають як членів братства, так і одиноких осіб, непідвладних чарам. Братство всіма силами намагається позбавитись впливу будь-яких народів і не служить нікому, одинокі ж масарі з радістю наймаються на службу за кругленьку суму і займаються будь-якою брудною роботою, яка часто повязана із вбивством чаклунів.

Слід звернути увагу на те, що чари маскування теж не діють на масарі.